ЗДРАВЕЙ, АНН (Преди "Зелените покриви")
Бягай през полята! Пръскай сълзи във вятъра!
Подгони с поглед водоцветната птичка към небето!
Попаднеш ли в студения дъжд, спомни си...
...за слънчицето, скрито в пазвата ти!
Затова, не се тревожи! Всички са такива.
У всеки се крие семето на светлината.
Някой ден ти също ще потърсиш щастието.
Тъгата се ражда, за да опознаеш радостта.
Очаква те искряща утрин!
Искам...
...да направя...
...легло за теб.
Чичо?
Май е заспал.
Тъкмо ще мога да донеса вода.
Една единствена надежда
В края на краищата, г-н Хамонд почина.
Възнесе се на небето, оставяйки много несвършена работа.
Кажи, чичо!
Защо хората умират?
Къде се намираш сега?
Заедно с чичо Бърт ли си?
В този момент, в къщата на Хамондови...
...се бяха събрали опечалените роднини.
Какво й е на Шарлот?
Не е промълвила нито дума след погребението.
Като бездушно тяло е.
Внезапната му смърт е истински шок.
Какъвто и шок да е, трябва да видим какво ще правим с децата.
Има куп неща, които трябва да обсъдим.
Шарлот...
Ела да поговорим...
...относно теб и децата.
След като приходите ви спряха, какво мислиш да правиш?
Как е?
Шарлот не може.
Ще трябва ние да решим какво да правим.
Самотата... е непоносима.
И ти го... чувстваш, нали?
Аз... все си мислех, че чичо е добър човек, но ненадежден.
Рядко говорих с него.
Но преди да почине, си поговорихме и разбрах...
...че наистина беше много мил човек.
Исках още дълго да си говоря с него...
...за весели неща.
Чак след като почина, разбрах, че това семейство не може без него.
Той не спираше да мисли как ще те заведе на езерото.
Във вилата от твоите спомени.
Да заведе цялото семейство за едно лято в онази красива вила...
...беше мечтата на чичо.
До самият край...
...той мислеше само за щастието на семейството.
В крайна сметка, остави осем деца.
От тях три чифта близнаци.
Когато и да я видя, Шарлот все беше бременна.
Не е никак смешно.
Шарлот не може да отгледа осем деца.
Някой друг трябва да ги вземе.
Да ги вземе? И кой ще е това?
Отглеждането на деца е трудно и гълта много пари.
Анн чувстваше как злата съдба се протяга към нея.
Какво каза?
Г-н Хамонд е починал?
Мама отиде да помага на погребението.
Ама че работа!
Сега къде ще отиде Анн?
Чуйте, аз съм баткото на Шарлот.
Сестра ми би трябвало да реши съдбата на децата, обаче...
...в момента е неспособна да разсъждава.
При всички случаи, ние трябва да решим какво ще стане с тях.
Явно ще се наложи да ги разделим между нас.
Разбирам, че си имате проблеми, но е наложително всички да участваме.
Моля те, остави това и доведи децата!
Добре.
Коя е тази?
Тя не е от семейството.
Значи, тя не влиза в сметките.
Кое ли да взема?
Предпочитам някое по-здраво.
Да решим по-бързо!
Иначе ще изпуснем влака.
Ще взема най-големите близнаци.
Другите едва ли ще искат близнаци.
Елла.
Ела тук!
Ти ще станеш мое дете.
Вижте колко е сладка къдравата коса.
Значи, ще вземеш само Елла?
Вкъщи имам малки деца.
Не мога да взема две.
Тогава, Гати е за мен.
За съжаление, тя ще ми е предостатъчна.
А братът как мисли?
Аз ще се грижа за Шарлот.
Тя е физически и психически немощна.
Решил съм да я гледам вкъщи.
Това изглежда добра идея.
Значи остават два чифта близнаци.
Скъпи! Да не си посмял да осиновиш някое.
До... Добре, де!
Винаги парадираш с милосърдието си.
Децата създават проблеми.
Пък и сме доста стари за това.
Кои са тези?
Родителите на починалия Кендрик.
Майката на Кендрик е толкова млада?
Тази му е мащеха.
Ние ще поемем разноските по погребението.
Надявам се да не възразявате.
Анн!
Тогава ще взема онези двамата.
Понякога е хубаво да има малки деца в къщата.
Тогава, ще взема най-малките близнаци.
Радвам се. Значи, приключихме.
Разделихме ги всичките.
Голяма работа беше.
Тогава, който гони влак, нека тръгне веднага.
Да, ще потегляме.
Елла, кажи "довиждане" на мама, братчетата и сестричетата!
Гати, ти също!
Мама няма ли да дойде с нас?
Оттук нататък мама няма да бъде с никой от вас.
Ами татко?
Не трябва ли да кажем "довиждане" и на татко?
Гати, като пристигнем вкъщи, ще те науча да свириш на пиано.
Какъв си сладур!
Като се вгледам, Джордж и Хюго имат моите очи.
Косите им също.
Но колко жалко за Шарлот.
Най-доброто, което може да направим, е да се грижим за малките.
Аха.
Единствено за Анн...
...не бе решено къде ще отиде.
Томи, храни се редовно!
Джорд, Хюго... не се напишквайте повече!
Нали?
Сбогом на всички!
Хайде, нека тръгваме!
Анн!
Насам!
Анн, бързо!
Ела!
Насам!
Ей, да вземем Анн!
Вярно! Съвсем забравихме това дете.
Момичето-детегледачка?
Сираче, доколкото знам.
Трябва ли да осиновим и нея?
Някой няма ли да я вземе?
Едно е да го кажеш...
Малко е странна, защото почти не говори.
Сираче е, значи е някаква непозната.
Ако я вземем, как ще обясним на съпрузите си?
Ама че проблем!
Аз не съм...
Аз не съм някаква никому незнайна парцаливка!
Аз съм Анн Шърли! С "е" след "Анн"!
Отвратителни сте!
Разделяте си децата, все едно си разделяте лъжици и вилици!
Не ми пука дали искате да ме осиновите!
Няма да простя!
В никакъв случай няма да ви простя!
Как се изплаших.
За пръв път виждам толкова злобно дете.
Какво ще правим, батко?
Не ми пука...
Не ми пука дали искат да ме осиновят.
По-добре да съм сама!
Казваш се Анн, нали?
Събери си багажа!
Отиваш в сиропиталище.
Анн!
Къде е най-близкото сиропиталище?
В Хоуктаун има сиропиталище.
В Хоуктаун?
Аз не мога.
Няма ли кой да я закара?
Което ми напомня: един от нас все още не е поел отговорности.
Ра... Разбрах.
Ще я закарам до сиропиталището в Хоуктаун.
Анн няма представа какво място е сиропиталището.
Чувстваше само, че е нещо, което ще провали всичките й мечти и надежди.
Използвай това за багажа си!
Намерих го в скрина.
Не съм казала на Шарлот, но пък сега тя няма и да ме чуе.
А? Имаш си чанта?
Трябваше да ме предупредиш.
Изглежда всички мислят, че трябва да те осиновя, защото съм вдовица.
Обаче, покойния ми съпруг беше голям мърморко.
Когато почина лани, сякаш камък ми падна от сърцето.
Хората може да ме мислят за ужасна...
...но има много жени, които си отдъхват след като съпругът им почине.
Вероятно ще го разбереш, когато се омъжиш.
Затова те моля да не ми се сърдиш, че искам да живея сама.
Няма ли да кажеш нещо?
Наистина трудно се говори с теб.
И си доста пиперлива.
Май не искаш да ходиш в сиропиталище.
Обаче, не мисля, че сиропиталището е лошо.
Пълно е с деца, споделящи същата съдба.
Сигурно ще се разбирате добре.
Къде е Анн?
Аз съм нейният преподавател.
Ще я изпратим в Хоуктаун.
В Хоуктаун?
Ще я пратим в сиропиталището.
Хайде, да тръгваме!
Почакайте! Трябва да поговоря с Виолета.
Виолета? Коя е тя?
Още не съм казала на Виолета...
...за смъртта на чичо и за проветривата вила.
Досега не можех да й го кажа.
Но сега ми свършва времето.
Много съжалявам, но последният влак скоро ще потегли.
Не бива да закъсняваме.
Не...
Не!
Не искам да ходя в сиропиталище!
Не искам!
На мен също не ми харесва...
...но ти си вече 11-годишна.
Трябва да си разбрала, че няма къде другаде да отидеш.
Анн, добре ли си?
Извинявай! Не мога да направя нищо за теб...
...въпреки че съм ти учител.
Анн!
Хайде, да тръгваме!
Почакайте, моля ви! Нека малко да поговоря с нея.
Тя е много чувствително момиче.
Моля ви!
Много съжалявам, но не бива да изпускаме влака.
Може ли по-бързо?
Ето ти! Снимките на остров Принц Едуард.
Забравих да ти кажа нещо много важно.
Любимото изречение на татко ти...
..."люлка се полюшва сред вълните"...
...се отнася за остров Принц Едуард.
Преди много време го наричаха така.
Кажи нещо! Нали обичаш да говориш?
Нали си жизнена и с голяма фантазия?!
Моля, извинете ни.
Недей да се отказваш от мечтите си!
Баща ти сигурно си е мечтал да отиде на остров Принц Едуард.
Анн!
Анн Шърли!
Остров Принц Едуард...
...е най-красивият остров в света...
...и източник на мечтите ми.
Люлка се полюшва сред вълните.
Баща ти сигурно си е мечтал да отиде на остров Принц Едуард.
Докато не губиш мечтата си да отидеш...
...някой ден сигурно ще идеш.
На остров Принц Едуард.
Някой ден... сигурно...
На Анн й подариха снимки на остров Принц Едуард.
Това остана единствената...
...жива надежда в сърцето й.
Хайде на разходка! Изпъчи гърди и превали хълма!
Нека и енотите, и лосовете, всички да дойдат!
Препънах се на пътя и паднах сред глухарчета.
И там открих четирилистна детелина.
Иха, иха, иха-ха, ама че късмет!
Ох, бо-бо-бо-боли, боли! Как боли!
Иха, иха, иха-ха, до-до-добре съм си!
Нека идем още по-далеч!
И да запеем песничка!
Да! Парадът няма край.
Анн пристигна с влак до сиропиталището.
Според правилника, всички трябва да бъдат равнопоставени.
Затова й отнемат чантата.
В опит да си върне поне снимките на остров Принц Едуард...
...Анн опитва да се промъкне в склада.
Следва "Здравей, Анн", епизод 32-ри:
Началото на нещастията
Превод: Сайрон Кордин